FØRSTE KAPITEL
DER VAR ENGANG...
I DET NAZIBESATTE FRANKRIG
1941.
Gå ind i huset og luk døren.
Julie, hent noget vand, så jeg kan vaske mig...
... og gå så ind til dine søstre.
Sådan, far.
Tak, min egen...
... gå så ind til dine søstre.
Ikke løbe.
Er det her Perrier LaPadites ejendom?
Jeg er Perrier LaPadite.
Det glæder mig at møde Dem monsieur LaPadite...
... Jeg er SS-oberst Hans Landa.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg vil høre, om De vil invitere mig indenfor...
... så vi kunne tale lidt sammen.
Naturligvis. Efter Dem.
Oberst Landa, det er min familie.
SS-oberst Hans Landa...
... mademoiselle...
... til tjeneste.
Rygterne i landsbyen om Deres familie taler sandt.
Monsieur LaPadite Deres døtre gør hinanden rangen stridig med hensyn til skønhed.
Merci.
Vil De...
... ikke sidde ned?
Suzanne, er du rar at give obersten et glas vin?
Nej, ellers tak.
Merci beaucoup, monsieur LaPadite, men ingen vin.
Med malkekvæg på gården kan man vel gå ud fra, at De har mælk?
Oui.
Så jeg vil godt bede om noget mælk.
Så gerne.
Julie, er du rar at lukke vinduet?
Merci.
Monsieur, til både Deres familie og Deres køer...
... siger jeg "bravo."
Merci.
Vil De ikke også sætte Dem ved bordet?
Jo.
Monsieur LaPadite...
... det, vi skal tale om, bør nok foregå under fire øjne.
Som De har bemærket, har jeg efterladt mine soldater udenfor.
Hvis det er i orden, vil De så ikke bede Deres smukke døtre om at gå udenfor?
De har ret.
Charlotte, vil du tage pigerne med ud?
Obersten og jeg skal have en snak.
Monsieur LaPadite...
... jeg må desværre meddele, at jeg er nået til vejs ende, hvad mit franske angår.
At fortsætte med at tale det så famlende vil blot gøre mig forlegen.
Men jeg har ladet mig fortælle, at De taler et udmærket engelsk.
Ja.
Jamen det gør jeg tilfældigvis også. Da det nu er Deres hjem...
... vil jeg høre, om De finder det i orden at slå over i engelsk...
... under resten af samtalen.
Ja, værsgo.
Jeg har et indgående kendskab til Dem og Deres familie,
men jeg ved ikke, om De kender noget til mig.
Er De bekendt med min eksistens?
- Ja. - Udmærket.
Er De bekendt med den opgave, som er blevet mig pålagt i Frankrig?
Ja.
Fortæl mig, hvad De har hørt.
Jeg har hørt,
at Føreren har tildelt Dem opgaven at indfange de resterende jøder i Frankrig,
der enten holder sig skjult eller udgiver sig for at være ikke-jøder.
Føreren kunne ikke have formuleret det bedre.
Men baggrunden for Deres besøg,
om end nok så behagelig, er mig noget uklar.
Tyskerne gennemsøgte mit hus for jøder for ni måneder siden
uden at finde noget.
Det er jeg klar over.
Jeg har læst rapporterne om området.
Men som det har for vane, når en ny ledelse indtræder,
vil der altid forekomme en vis overlapning,
det meste er komplet spild af tid, men det skal nu engang gøres.
Jeg har blot nogle få spørgsmål, monsieur LaPadite.
Hvis De vil være mig behjælpelig,
kan min afdeling afslutte Deres families sagsmappe.
Før besættelsen boede der fire jødiske familier her i området,
alle landmænd som Dem selv.
Dolerac, Rollin, Loveitt
og Dreyfus.
Er det korrekt?
Det var, så vidt jeg ved,
de jødiske familier, der var tale om.
Hr. oberst, vil det genere Dem, hvis jeg røg en pibe tobak?
Værsgo, monsieur LaPadite,
det er Deres hjem. Gør, som De lyster.
Ifølge disse papirer er der gjort rede for
alle jødiske familier i området
med undtagelse af familien Dreyfus.
Det lader til, at de på et tidspunkt sidste år forsvandt.
Hvoraf jeg kan udlede, at det enten lykkedes dem at flygte,
eller at nogen holder dem skjult.
Hvad har De hørt om familien Dreyfus, monsieur LaPadite?
- Kun rygter. - Jeg elsker rygter!
Kendsgerninger kan være så vildledende,
hvorimod rygter, sande eller falske, ofte er tættere på sandheden.
Sig mig, monsieur LaPadite,
hvilke rygter har De hørt om familien Dreyfus?
Som sagt er det kun et rygte
men vi hørte, at familien Dreyfus nåede frem til Spanien.
Så De har hørt, at de nåede at flygte?
Oui. Ja.
Eftersom jeg ikke har mødt familien Dreyfus, vil De så konfirmere
det nøjagtige antal medlemmer og deres navne?
Der var fem.
Faderen, Jacob.
Konen, Miriam.
Og hendes bror, Bob.
Hvor gammel er Bob?
30-31.
Fortsæt.
Og børnene,
Amos
og Shosanna.
Og børnenes alder?
Amos var ni eller ti.
- Og Shosanna? - Shosanna var
18 eller 19. Jeg er ikke helt sikker.
Jamen så skulle det være på plads.
Men før jeg går, kunne jeg så bede om endnu et glas af Deres dejlige mælk?
Naturligvis.
Monsieur LaPadite, kender De det øgenavn,
franskmændene har givet mig?
Den slags interesserer mig ikke.
Men De ved godt, hvad de kalder mig.
Ja, det ved jeg.
Hvad er det, De ved?
- At de kalder Dem "Jødejægeren." - Netop.
Jeg forstår godt, at De er bange for at gentage det.
Heydrich hader vist det tilnavn,
som Prags indbyggere har givet ham.
Personligt forstår jeg ikke, at han hader navnet "Bødlen."
Man skulle mene, at han har gjort alt for at gøre sig fortjent til det.
Jeg derimod er begejstret for min uofficielle titel,
netop fordi jeg har gjort mig fortjent til den.
Den egenskab, som gør mig til så dygtig en jødejæger, er,
at jeg modsat de fleste tyske soldater
kan tænke som en jøde,
hvorimod de kun kan tænke som en tysker.
Eller mere præcist, som en tysk soldat.
Skulle man tillægge det tyske folk et dyrs egenskab,
ville det være en høgs snuhed og rovgriskhed.
Men skulle man tillægge det jødiske folk et dyrs egenskab,
ville det være rottens.
Førerens og Goebbels' propaganda er stort set inde på det samme.
Men der, hvor vi afviger fra hinanden, er,
at jeg ikke anser sammenligningen for at være fornærmende.
Tænk blot på den verden, rotten befinder sig i.
Det er en grum verden.
Hvis en rotte kom rendende ind over dørtærsklen lige nu,
ville De så være den fjendtligt stemt?
Det ville jeg nok.
Har rotter gjort sig fortjent til det had, De nærer til dem?
Rotter er smittebærere. De bider.
Rotter var skyld i den sorte død, men det ligger længere tilbage.
Enhver smitte, som en rotte kan sprede,
kan et egern også sprede.
Er De enig?
Men De nærer vel ikke samme uvilje mod egern,
- som De gør mod rotter, vel? - Nej.
Men de er begge gnavere, ikke?
Og ser man bort fra halen, ligner de hinanden, ikke sandt?
Det er en interessant tanke, hr. oberst.
Hvor interessant tanken end er,
har det ikke den mindste indflydelse på Deres følelser.
Hvis der kom en rotte ind i huset i dette øjeblik,
ville De så byde den på en underkop med Deres dejlige mælk?
Sikkert ikke.
Det tænkte jeg nok.
De bryder Dem ikke om dem.
Og De kan ikke helt forklare hvorfor.
De ved bare, at De væmmes ved dem.
Så når en tysk soldat gennemsøger et hus
for jøder.
Hvor kigger høgen så?
Den kigger i laden, den kigger på loftet, den kigger i kælderen,
den kigger alle de steder hvor den selv ville gemme sig.
Men der er så mange steder, hvor det aldrig ville falde en høg ind at gemme sig.
Men grunden til, at Føreren har hentet
mig ned fra mine østrigske Alper og sendt mig til fransk kvægland,
er, at det falder mig ind. Jeg ved, hvad mennesker er i stand til,
når først de lader al værdighed fare.
Må jeg også have lov til at ryge pibe?
Værsgo, hr. oberst. Lad, som om De er hjemme.
Nuvel... Mit hverv byder mig,
at jeg må lade mine soldater
trænge ind i Deres hjem og foretage en grundig ransagning,
før jeg officielt kan krydse Deres families navn af på listen.
Skulle der forekomme misforhold, og tro mig, det vil der gøre.
Medmindre De har noget, De vil fortælle mig,
som gør en ransagning aldeles overflødig.
Dertil kommer, at enhver oplysning,
som letter udførelsen af min pligt ikke medfører straf.
Faktisk tværtimod. Det bliver belønnet.
Belønningen vil være, at Deres familie
slipper for at blive forulempet
af den tyske hær under resten af vor besættelse.
De skjuler fjender af staten, ikke sandt?
Jo.
De holder dem skjult under gulvbrædderne, ikke sandt?
Jo.
Udpeg, hvor de skjuler sig.
Eftersom jeg ikke har bemærket nogen uro,
går jeg ud fra, at de, skønt de lytter, ikke kan engelsk.
Ja.
Jeg slår nu over i fransk igen. Spil med på komedien.
Er det forstået?
Ja.
Monsieur LaPadite...
... De skal have tak for mælken...
... og Deres gæstfrihed.
Vi er vist færdige her.
Mine damer.
De skal have tak for Deres tid.
Vi skal ikke længere være Deres familie til ulejlighed.
Monsieur...
... mademoiselle.
Jeg går nu og siger...
... adieu
Det er pigen.
Au revoir, Shosanna!
ANDET KAPITEL
DE SKUMLE DJÆVLEHUNDE
Giv agt!
Mit navn er løjtnant Aldo Raine.
Jeg skal bruge otte mand til en specialenhed.
Otte jødiske amerikanske soldater.
I kender måske til rygtet om den snarlige armada.
Vi tager af sted lidt tidligere.
Vi bliver kastet ned over Frankrig forklædt som civile.
Der vil vi operere som en guerillahær
og kun foretage os en eneste ting.
Dræbe nazister.
Jeg er sgu ikke taget hele vejen fra skide Smoky Mountains,
krydset 8000 km hav, kæmpet mig halvvejs gennem Sicilien
og hoppet ud fra et skide fly for at vise nazisterne barmhjertighed.
Nazisterne ejer ikke barmhjertighed.
De er en jødehadende, massemorderisk galnings fodfolk,
som skal udslettes.
Så hvert eneste røvhul, vi finder i en naziuniform,
skal dø.
Jeg nedstammer i lige linje fra pelsjægeren Jim Bridger.
Så jeg har lidt indianerblod i mig.
Vi vil kæmpe på samme vis som apacherne.
Vi vil vise tyskerne grusomhed.
Og de skal lære os at kende gennem vor grusomhed.
Vor grusomhed vil afspejle sig
i deres opskårne, lemlæstede
og skamferede kammeraters lig, som vi efterlader os.
Tyskerne vil ikke kunne undgå
at forestille sig den mishandling, deres kammerater blev udsat for af vore hænder,
støvlehæle og knivsæg.
Tyskerne vil væmmes ved os.
Og tyskerne vil tale om os.
Og tyskerne vil frygte os.
Når tyskerne går i seng om aftenen
og plages af deres underbevidsthed grundet deres onde gerninger,
vil det være tanker om os, som plager dem.
Kan I lide tanken?
Javel!
Det kan jeg lide at høre.
Men lige en advarsel til alle jer krigerspirer.
Under min kommando stifter I en gæld.
En gæld, som I hæfter for hos mig.
Enhver under min kommando skylder mig 100 naziskalpe.
Dem vil jeg have.
I har bare hver at give mig 100 naziskalpe taget fra 100 døde nazisters hoveder.
Eller dø undervejs.
Nej, nej, nej, nej!
Hvor meget mere skal jeg stå model til fra de jødesvins side?
De slagter mine soldater, som var de fluer.
Har De hørt det seneste rygte,
som deres frygt har fostret?
Ham...
... der slår mine drenge med et boldtræ!
Ham, de kalder "Bjørnejøden"...
... er en Golem!
Det er kun soldatersnak.
Ingen tror virkelig på, at "Bjørnejøden" er en Golem.
Hvorfor ikke?
De synes at undvige tilfangetagelse som et spøgelse.
De synes at kunne dukke op og forsvinde, som de har lyst.
Vil De bevise, at de er af kød og blod?
Så fang dem!
Jeg vil klynge dem nøgne op i deres fødder fra Eiffeltårnet!
Derpå smide deres lig i kloakkerne...
... og lade Paris' rotter tage for sig af retterne!
Kliest!
Javel, min Fører.
Jeg ønsker at udstede en ordre til alle tyske soldater i Frankrig.
Jødebastarden kendt som "Bjørnejøden"
skal fremover aldrig mere omtales som Bjørnejøden.
Javel, min Fører.
Ønsker De fortsat at møde menig Butz?
Hvem og hvad er menig Butz?
Han er den soldat, De ønskede at møde personligt.
Løjtnant Raines jøder faldt hans deling i baghold.
Han var eneste overlevende.
Selvfølgelig vil jeg møde ham. Tak for din påmindelse.
Send ham ind.
Sergent Rachtmann, Ludwig og jeg
var eneste overlevende fra bagholdet.
Mens en mand bevogtede os, skalperede resten de andre.
Hirschberg.
Send ham prøjsersergenten hen til mig.
Af sted.
Sergent Werner Rachtmann.
Løjtnant Aldo Raine. Goddag.
Ved du, hvad "sæt dig" betyder?
- Ja - Så sæt dig.
Hvordan er dit engelske?
For ellers har vi et par gutter, der kan oversætte.
Wicki dér,
en østrigsk jøde, slap væk fra München, før det var for sent.
Blev amerikaner, blev indkaldt og kom tilbage for at give jer en endefuld.
Der er en anden deroppe, du måske også kender.
Sergent Hugo Stiglitz.
Har du hørt om ham?
Alle i den tyske hær har hørt om Hugo Stiglitz
Årsagen til Hugo Stiglitz' ry i den tyske hær er såre simpel.
Som tysk menig dræbte han 13 Gestapo-officerer.
I stedet for at henrette ham,
sendte overkommandoen ham tilbage til Berlin
for at statuere et eksempel.
Men da først Djævlehundene fik nys om ham,
nåede han aldrig frem.
Sergent Hugo Stiglitz?
Løjtnant Aldo Raine. Hils på Djævlehundene.
Har du hørt om os?
Vi er store tilhængere af dit arbejde.
Hvad drab på nazister angår,
viser du stort talent.
Jeg roser mig selv for at have øje for den form for talent.
Men du er stadig amatør med hensyn til at dræbe nazister.
Vi er kommet for at høre, om du gerne vil være professionel?
Kan jeg gå ud fra, at du ved, hvem vi er?
Du er Apache-Aldo.
Werner, så ved du nok, at vor gesjæft ikke er at tage fanger,
vores gesjæft er at dræbe nazister. Og det går strygende.
Så vi kan afslutte det her på to måder.
Enten dræbe dig eller lade dig gå.
Du bestemmer selv,
om du slipper levende væk fra den her grøft.
Længere fremme ligger der en frugtplantage.
Ud over jer ved vi, at endnu en patrulje fjumrer rundt her i nærheden.
Hvis der var nogle snigskytter i den patrulje,
ville den frugtplantage være et paradis for dem.
Hvis du gerne vil æde en sauerkraut-sandwich igen,
viser du mig her på kortet, hvor de er.
Du fortæller mig, hvor mange de er,
og hvordan de er bevæbnet.
Du kan ikke forvente, jeg skal give oplysninger, som bringer tyske liv i fare.
Werner, der tager du ganske fejl. Det er nemlig lige det, jeg forventer.
Jeg skal vide, om der er tyskere oppe i træerne.
Jeg skal vide det, og jeg skal vide det nu.
Bare tag din finger
og vis her på kortet, hvor festen foregår,
hvor mange der er med, og hvad de har med af legetøj.
Det må jeg desværre afslå.
Kan du høre det?
Ja.
Det er sergent Donny Donowitz.
Måske kender du bedre hans øgenavn.
Bjørnejøden.
Hvis du har hørt om Apache-Aldo, så har du også hørt om Bjørnejøden.
- Jeg har hørt om Bjørnejøden. - Hvad har du hørt?
Han slår tyske soldater med et boldtræ.
Han smadrer deres hjerne med et boldtræ, gør han.
Werner, nu spørger jeg dig fandeme for sidste gang,
hvis du stadig ikke vil svare, kalder jeg på Bjørnejøden.
Så tager han sit store boldtræ
og banker dig til døde.
Nu tager du din wienerschnitzel-finger
og viser her på kortet, hvad jeg vil vide.
Du kan rende mig i røven.
Også dine jødehunde.
Werner, det glæder os, du siger det.
At se Donny banke en nazist til døde er det nærmeste,
vi kommer en biftur. Donny!
Der er en tysker her, der gerne vil dø for fædrelandet.
Gør ham den tjeneste.
Fik du det for at dræbe jøder?
For tapperhed.
Jeg ville skide i mine bukser, hvis jeg var jer.
Hold kæft, Teddy Williams slår den ud af stadion!
Stående bifald i Fenway Park for Teddy Ballgame!
Han slog en homerun. Den landede sgu på Lansdowne Street!
Du der!
For helvede, Hirschberg.
Donny, bring den anden herover. I live!
Op med dig, for helvede! Det er din tur næste gang.
To slag. Så ligger du ned.
Engelsk?
Wicki.
Spørg ham, om han gerne vil leve.
Bed ham udpege den tyske stilling på kortet.
Spørg ham, hvor mange de er.
Omkring 12.
Hvad slags våben har de?
Hvordan slap De levende fra det?
De lod mig gå.
Når du aflægger rapport, kan du ikke fortælle dem,
hvad du fortalte os. Så skyder de dig.
De vil vide, hvorfor vi lige netop lod dig leve.
Fortæl dem, at vi lod dig leve, for at du kan sprede rygtet om,
hvad der sker med alle de nazister, vi får fat i.
De fortæller ikke det her til nogen. Ikke så meget som med ét ord!
Deres deling faldt i baghold, og De undslap!
Ikke ét ord mere!
Javel, min Fører.
Mærkede de Dem på samme vis som de andre overlevende?
Ja, min Fører.
Nu da du overlever krigen, hvad vil du så gøre, når du kommer hjem?
Jeg vil kramme min mor som aldrig før.
Han vil kramme sin mor.
Nej, hvor kært.
Spørg, om han vil tage uniformen af.
Jeg tager den af og har i sinde at brænde den.
Han vil brænde den.
Det tænkte vi nok. Det kan vi ikke lide.
Vi kan godt lide naziuniformer. Det er sådan, man kan genkende dem.
Men tager du uniformen af, vil ingen vide, at du er nazist.
Og det er vi ikke meget for.
Så nu giver jeg dig noget, du ikke kan tage af.
Hr. løjtnant, De er ved at være ganske ferm til det.
Du ved godt, hvordan man kommer til Carnegie Hall, ikke?
Man øver sig.
TREDJE KAPITEL
TYSKE NÆTTER I PARIS
1944.
JUNI
SHOSANNA DREYFUS Fire år efter mordet på hendes familie
Hvad viser De i morgen?
En Max Linder-kavalkade.
Jeg foretrækker Linder frem for Chaplin.
Linder har dog aldrig lavet så god en film som "Chaplins plejebarn".
Forfølgelsesscenen er enestående.
Jeg holder meget af Deres biograf.
Merci.
Er det Deres?
Om jeg ejer den?
Oui.
Hvordan kan så ung en pige som Dem eje en biograf?
Jeg arvede den efter min tante.
Tak, fordi De holdt tysk filmaften.
Jeg har ikke noget valg...
... men det var så lidt.
Jeg elsker Riefenstahls bjergfilm...
... især Piz Palü.
Det er rart at se en fransk beundrer af Riefenstahl.
"Beundrer" er så meget sagt, hvis jeg skal beskrive mine følelser...
... for Fräulein Riefenstahl.
Men De beundrer instruktøren Pabst, ikke?
Det er derfor, De har hans navn med...
... skønt det ikke var nødvendigt.
Jeg er franskmand. Her i landet agter vi instruktører.
Selv tyskere.
Selv tyskere, oui.
Tak for hjælpen, soldat. Adieu.
De er ikke færdig.
Jeg gør det færdigt i morgen.
Må jeg spørge, hvad De hedder?
Vil De se mine papirer?
Emmanuelle Mimieux.
Det er et meget smukt navn.
Merci.
Må jeg få mine papirer igen?
Mademoiselle, må jeg præsentere mig...
... Fredrick Zoller.
Jamen...
... det har været rart at tale med en, der deler min kærlighed til film.
Sov godt, mademoiselle.
Adieu.
Goddag, mademoiselle.
Må jeg gøre Dem selskab?
Hør her, Fredrick...
De kan huske mit navn?
Oui.
Du lader til at være en flink fyr...
Tak.
Det var så lidt.
Men jeg vil bede dig om at lade mig være i fred.
Undskyld, mademoiselle...
... det var ikke min hensigt at genere Dem.
Jeg prøvede bare at være venlig.
Jeg ønsker ikke at være din ven.
Hvorfor ikke?
Vær nu ikke så barnlig. Du ved godt hvorfor.
Jeg er mere end en uniform.
Ikke i mine øjne.
Hvis du så gerne vil have en fransk kæreste...
... så prøv i Vichy.
Hvem er du?
Jeg troede, jeg bare var en uniform.
Du er ikke bare en tysk soldat.
Er du søn af nogen?
De fleste tyske soldater er søn af nogen.
Hvor er du heldig at have fået fat i en tapper krigshelt.
Nej, nej, mademoiselle er ikke min kæreste.
Kan du skrive "amour Babette"?
Så du er altså en krigshelt.
Hvad har du gjort?
Jeg sad alene i et klokketårn i en omringet by.
Der var kun mig og 1000 patroner oppe i en fuglerede...
... mod 300 af fjendens soldater.
Hvad er en fuglerede?
Det er en snigskyttes betegnelse for et klokketårn.
En høj bygning med et udsyn på 360 grader.
Lige, hvad en snigskytte har brug for.
Hvor mange dræbte du?
68.
Den første dag.
150...
... den anden dag.
32 den tredje dag.
Den fjerde dag trak de sig væk fra byen.
Min bedrift vakte naturligvis en del opmærksomhed i Tyskland...
... det er derfor, de alle genkender mig.
De kalder mig den tyske sergent York.
Det kan være, at de en dag laver en film om dig.
Det var netop den tanke, Joseph Goebbels fik.
Så det gjorde han og gav den titlen "Nationens stolthed".
Og de ville gerne have, at jeg skulle spille mig selv...
... så det gjorde jeg.
Joseph mener, at filmen går hen og bliver hans mesterværk.
Og at jeg bliver den tyske Van Johnson.
Handler "Nationens stolthed" om dig?
Har du hovedrollen i "Nationens stolthed"?
Jeg ved det godt.
Komisk, ikke?
Held og lykke med din film, menig. Må Joseph og du få succes. Au revoir.
Hej.
- Skal du have hjælp? - Ellers tak.
Jeg er inde på lageret.
Okay, skat.
Mademoiselle Mimieux?
Oui?
Er det Deres biograf?
Oui.
Kom herned!
Kom nu.
Hvad har jeg gjort?
Hun spørger, hvad hun har gjort.
Sæt dig ind i bilen, for helvede.
Det er kun afkom af slaver, som gør Amerika i stand til at hævde sig sportsmæssigt.
Amerikansk olympisk guld kan måles i negersved.
DR. JOSEPH GOEBBELS Den næstmægtigste mand efter Hitler
Godt, du kom.
Jeg var ikke sikker på, at du ville tage imod min invitation.
Invitation?
Er det den unge dame, Fredrick?
Ja, dr. Goebbels.
Emmanuelle, der er en, du skal hilse på.
Emmanuelle Mimieux, må jeg præsentere propagandaminister...
... leder af hele den tyske filmindustri...
... og nu, da jeg er blevet skuespiller, min chef, dr. Joseph Goebbels.
Deres ry er ilet i forvejen, Fräulein Mimieux.
Og det er hr. Goebbels' franske tolk...
... mademoiselle Francesca Mondino.
Hej.
Og majoren har du mødt.
Jeg fik ikke præsenteret mig. Major Dieter Hellstrom fra Gestapo.
Til tjeneste, mademoiselle.
Undskyld...
... vil De ikke sidde ned.
Jeg kan anbefale champagnen, mademoiselle.
Ja, Fräulein, jeg har ellers en høne at plukke med Dem.
Jeg kommer til Frankrig...
... og vil spise frokost med min stjerne.
Lidet anende...
... at hans navn er på hele Paris' læber.
Nu er det ham, der skal afse tid til mig.
Folk venter i timevis eller dage på at møde mig.
Jeg kan få lov at vente på Føreren...
... og menig Zoller.
Langt om længe kommer jeg så i audiens hos den unge menig.
Under hele frokosten taler han kun om Dem og Deres biograf.
Fräulein Mimieux, lad os komme til sagen.
Hr. dr. Goebbels...
Jeg har ikke fortalt hende det endnu.
Medmindre pigebarnet er et fæ, må hun have regnet det ud.
Hun bestyrer trods alt en biograf.
Francesca, fortæl hende det.
Jo, Emmanuelle, menig Zoller...
... har forsøgt at overbevise monsieur Goebbels om...
... at opgive de hidtidige planer for menig Zollers filmpremiere...
... til fordel for din biograf.
Hvad?
Jeg ville selv fortælle hende det.
Lort. Undskyld. Naturligvis ville De det.
Hvad er problemet?
Soldaten ønskede selv at fortælle det til mademoiselle.
Pjat.
Indtil jeg spørger, har han ikke noget at fortælle.
Notér venligst, at jeg ikke har indvilliget i at skifte premierebiograf.
Det er noteret
Er der loger?
Oui.
Hvor mange?
To.
Der måtte godt have været flere.
Hvor mange pladser i salen?
350.
Det er næsten 400 færre end i Ritz.
Men, dr. Goebbels...
... det gør jo ikke spor.
De har udtalt, at De ikke vil belemres med leflende franske spidsborgere.
De færre pladser vil gøre det hele mere eksklusivt.
Hvis De ikke forsøger at fylde salen, vil folk slås om pladserne.
Til helvede med franskmændene.
Det er en tysk aften, et tysk arrangement, en tysk festligholdelse.
Aftenen er til ære for Dem, mig...
... den tyske hær, overkommandoen...
... med familie og venner.
Der bør kun være folk i salen...
... der føler sig bevæget af det, som sker på lærredet.
Deres talefærdighed har bedret sig
Det lader til, at jeg har skabt et monster.
Et sært uimodståeligt monster.
Når krigen er forbi, venter en politisk karriere.
Nå, menig...
... skønt jeg er villig til at føje Dem i alt...
må jeg se en film i den unge dames biograf, før jeg kan sige ja eller nej.
Unge dame, arrangér en lukket forevisning i aften.
Hvilke tyske film ligger De inde med?
Landa, dér er De.
Emmanuelle, hils på SS-oberst Hans Landa.
Han står for sikkerheden ved premieren.
Mig en glæde, mademoiselle.
Au revoir, Shosanna.
Nu må jeg få rigsministeren videre til næste aftale.
Slavepisker.
Franske slavepisker.
Som chef for sikkerheden ved denne glædelige,
tyske begivenhed, bliver jeg nok nødt til...
... at ulejlige mademoiselle Mimieux.
På hvilken måde?
Det lød i betænkelig grad som en menig, der satte spørgsmålstegn ved en obersts ordre.
Eller er jeg blot nærtagende?
På ingen måde, hr. oberst.
Deres autoritet er hævet over enhver tvivl.
Men Deres ry er velkendt.
Bør mademoiselle Mimieux eller jeg være bekymret?
Hans, tag dig ikke af knøsen...
... han er blot forlibt.
Og han har ret. Dit ry er velkendt.
I to har intet at frygte. Men som sikkerhedschef er jeg nødt til...
... at tale med det mulige nye steds ejer.
Har De smagt stedets strudel?
Nej.
Den er ganske udmærket.
Så fortæl mig, hvordan har den unge soldat og De truffet hinanden?
To strudel. En til mig og en til mademoiselle.
Jeg skal bede om en kop espresso, og til mademoiselle...
... et glas mælk.
Mademoiselle, De var ved at forklare?
Indtil for et par dage siden kendte jeg hverken til menig Zoller...
... eller hans bedrifter.
For mig...
... var han blot en fast kunde i min biograf. Vi talte lidt sammen...
Mademoiselle, lad mig afbryde Dem.
Her er blot tale om en formalitet.
Der er ingen grund til ængstelse.
Det må De undskylde. Jeg har glemt at bestille flødeskum.
Øjeblik.
Vent på flødeskummet.
Nå, Emmanuelle. Må jeg sige Emmanuelle?
Oui.
Nå, Emmanuelle...
... forklar mig...
... hvordan det kan være, at en ung dame er blevet biografejer?
Efter dig.
Hvad siger du?
Som sagt, ganske udmærket.
Du var ved at forklare, hvordan du er endt som biografejer.
Biografen tilhørte i sin tid min tante og onkel.
Hvad hedder de?
Jean-Pierre og Ada Mimieux.
Hvor befinder de sig nu?
Min onkel blev dræbt under blitzkrigen.
En skam.
Fortsæt.
Min tante Ada døde af feber sidste forår.
Hvor trist.
Det er kommet mig for øre, at du har en neger ansat. Er det sandt?
Oui.
Han er franskmand.
Han hedder Marcel.
Han har arbejdet for min tante og onkel, siden de åbnede biografen.
Han er min eneste medarbejder.
Hvad laver han?
Han er operatør.
Er han god?
Enestående.
Ja, man kan godt forestille sig, at det ville være et godt fag for dem.
Kan du betjene en fremviser?
Naturligvis.
Med mit kendskab til rigsministeren...
... er jeg ret overbevist om...
... at han ikke ønsker sin glorværdige aftens triumf eller fiasko...
... lagt i hænderne på en neger.
Så...
... skulle det forholde sig således...
... at vi holder arrangementet hos dig...
... betjener du...
... uanset din negers evner...
... fremviseren.
Er det i orden?
Oui.
Cigaret?
De er ikke franske.
De er tyske.
Der var en anden ting, jeg også ville spørge dig om.
Men lige nu kan jeg simpelthen ikke komme i tanker om, hvad det var.
Nå, det må ikke have været særlig vigtigt.
På gensyn i aften.
Jeg sætter stor pris på den prunkløse stil her i biografen.
Din biograf udstråler ægte ærbødighed, nærmest som en kirke.
Dermed ikke sagt, at stedet ikke kan piftes lidt op.
Måske får jeg nogle græske figurer fra Louvre anbragt
hist og her i foyeren.
Emmanuelle, hvad syntes du om "Lucky Kids"?
Jeg holder meget af Lilian Harvey.
Lilian Harvey!
Jeg vil ikke høre det navn igen!
Hov...
... hvad fanden er det, vi skal?
Vi skal vist have en nazipremiere.
Men hvad fanden er det, vi skal?
Det vil jeg gerne tale med dig om.
Undskyld, hvad er det, vi taler om?
At fylde biografen med nazister og brænde den ned til grunden.
Det taler jeg ikke om.
Det gør du.
Nej, vi taler om det lige nu.
Hvis vi kan forhindre, at stedet brænder ned...
... kan vi omvendt også få det til at brænde ned?
Ja, Shosanna, det kan vi.
Og med madame Mimieux' samling på 350 nitratfilm...
... ville vi ikke skulle bruge sprængstoffer, vel?
Du mener, at vi ikke skulle bruge flere sprængstoffer?
Dengang var 35-mm-nitratfilm så brandfarlige,
at man ikke engang måtte medbringe en rulle i en sporvogn.
Hov, du kan ikke have dem med her.
Det er film, ikke?
Så er de brandfarlige. Af med dig.
Nitratfilm brænder tre gange hurtigere end papir.
Shosanna har en samling
på over 350 nitratfilm.
Jeg vil brænde biografen ned på naziaftenen.
Og hvis jeg gør det...
... hvilket jeg gør...
... ved vi begge, at du ikke lader mig gøre det alene.
For du elsker mig. Og jeg elsker dig.
Og du er det eneste menneske i hele verden, jeg stoler på.
Men vi skal mere endnu.
Virker filmudstyret oppe på loftet stadig?
Kameraet gør i hvert fald. Hvad med lydoptageren?
Ret godt, faktisk.
Jeg optog en ny guitarist, jeg mødte på en café i sidste uge. Den er perfekt.
Hvad skal vi bruge filmudstyret til?
Marcel, min skat...
... vi skal lave en film.
Til ære kun for nazisterne.
FJERDE KAPITEL
OPERATION KINO
Denne vej, hr. løjtnant.
Løjtnant Archie Hicox til tjeneste, hr. general.
General Ed Fenech. Rør, Hicox.
Vil De have noget at drikke?
Et glas whisky med lidt vand i siger jeg ikke nej til.
Udmærket, hr. løjtnant. Er De rar selv at lave den?
Baren er inde i globussen.
Skal De selv have noget, hr. general?
Whisky uden is. Den skal ikke søles til.
Der står her, at De taler flydende tysk.
Som Knold og Tot.
Hvad var Deres borgerlige erhverv før krigen?
Filmanmelder.
- Oprems Deres bedrifter. - Jo, for eksempel.
Jeg skriver anmeldelser og artikler til tidsskriftet Films and Filmmakers,
og jeg har fået udgivet to bøger.
Imponerende. Nu ikke så beskeden. Hvad er titlerne på dem?
Den første bog hed
Øjnenes, hjertets og sindets kunst: Et studie af tysk film i 20'erne.
Den anden hed Fireogtyve billeder-da Vinci.
Det er et indgående filmkritisk studium af den tyske instruktør G.W. Pabsts film.
- Hvad drikker vi på, hr. general? - Tja...
- Ned med Hitler. - Hele vejen ned, hr. general.
Hørt.
Kender De noget til tysk film i Det Tredje Rige?
Ja. Jeg har naturligvis ikke set nogen af filmene fra de seneste tre år,
- men jeg kender noget til det. - Forklar mig det.
Hvadbehager?
Vort lille svinkeærinde kræver en viden om den tyske filmindustri
i Det Tredje Rige Fortæl mig om UFA under Goebbels.
Goebbels anser sine film for
at indvarsle en ny æra inden for tysk film.
Et alternativ til den i hans øjne
tysk-jødiske intellektuelle filmkunst i 20'erne
og det jødisk styrede dogme i Hollywood.
Hvordan klarer han den?
Hvadbehager? Kan De gentage spørgsmålet?
De siger, at han gerne vil gå jøderne i bedene.
I sammenligning med Louis B. Mayer,
- hvordan klarer han det så? - Ganske godt, må man sige.
Siden Goebbels er kommet til, er tilskuertallet steget støt
i Tyskland i de sidste otte år.
Men Louis B. Mayer er ikke Goebbels' ægte modpart.
Jeg tror, at Goebbels føler sig mere beslægtet med David O. Selznick.
Brief ham.
Løjtnant Hicox, jeg vil gerne have lov til at briefe Dem om Operation Kino.
Om tre dage har Joseph Goebbels gallapremiere
på en af sine film i Paris.
- Hvilken film, hr. general? - Filmen hedder "Nalionens slolthed".
Blandt publikum ved denne glædelige tyske begivenhed
vil være Goebbels, Göring, Bormann og hovedparten af den tyske overkommando,
deriblandt alle højtstående officerer fra både SS og Gestapo
samt berømtheder inden for den tyske nazipropaganda-filmindustri.
Herrefolket slår gækken løs?
Vi har alle rådne æg i én kurv.
Operation Kinos mål er
at sprænge kurven i luften.
Og den vil dermed være forsvundet som sneen, der faldt i fjor.
Mægtigt, hr. general.
En hemmelig, amerikansk enhed, som opererer dybt bag fjendens linjer,
vil bistå Dem.
Tyskerne kalder dem Djævlehundene.
Djævlehundene. Dem har jeg aldrig hørt om.
Det er selve pointen i, at de er hemmelige, gamle jas.
Men tyskerne har hørt om dem. Yankee'erne har vist stor grusomhed.
De bliver kastet ned over Frankrig 24 km uden for Paris.
Der bliver De samlet op af Djævlehundene.
De tager først til en lille landsby ved navn Nadine.
I Nadine er der en kro ved navn La Louisiane.
Der mødes De med vor dobbeltagent. Hun sørger for resten.
Hun skaffer Dem adgang til premieren.
De, hun og to tyskfødte medlemmer af Djævlehundene.
Hun har ligeledes sørget for alle andre nødvendige aftaler.
Hvordan kan jeg kende hende?
Det får De nok ikke problemer med.
- Deres kontakt er Bridget von Hammersmark. - Bridget von Hammersmark?
Arbejder den tyske filmstjerne for England?
Ja, i de sidste par år.
Det er ikke for meget sagt, at idéen til Operation Kino er fostret af hende.
- Det må jeg nok sige. - Er De med?
Det skulle jeg mene. Det muntre Paris venter.
LANDSBYEN NADINE
De sagde ikke, at mødet skulle finde sted i en skide kælder.
- Jeg vidste det ikke. - De sagde, det var en kro.
- Det er det også. - Ja, i en kælder.
At kæmpe i en kælder byder på en hel del problemer
For det første, fordi man kæmper i en kælder.
Hvad nu, hvis hun ikke er der?
Så venter vi.
Tag det roligt. Hun er britisk spion. Hun skal nok møde op.
- Stiglitz, ikke? - Jo.
Jeg hører, at De er ret ferm med den der.
Det skal helst foregå uden den store dramatik.
Vi skal blot kontakte vor agent. Det bør være en smal sag.
Men skulle jeg være helt galt på den, og situationen spidser til,
skal jeg være sikker på, at vi alle kan bevare roen.
Synes De ikke, jeg ser rolig ud?
Nu da De siger det... Det gør De jo nok.
Ham Stiglitz, Deres tysker... Han er ikke ligefrem den snakkesalige type?
Er det sådan en mand, De har brug for? En snakkesalig type?
Det kan der være noget om, hr. løjtnant.
Hvis der opstår problemer, hvad gør vi så?
Vædder om udfaldet?
Hvis der opstår problemer, kan vi håndtere det.
Men skulle der opstå problemer, skal De for pokker sørge for,
at ingen tyskere eller franskmænd slipper væk fra den kælder.
Bliver Frau von Hammersmarks dække afsløret, er missionen kaput.
Apropos Frau von Hammersmark, hvem fik idéen til at mødes i den der dødsfælde?
- Det gjorde hun. - Er det ikke bare fornemt?
Hun er ikke militærstrateg. Hun er kun skuespillerinde.
Man behøver ikke at være Stonewall Jackson for at vide,
at man ikke skal kæmpe i en kælder.
Hun valgte ikke et sted at kæmpe.
Hun valgte et øde sted uden nogen tyskere.
Jeg er altså en mand...
... en fiktiv, litterær person...
... jeg er amerikaner, og det er diskutabelt.
Nej, det er slet ikke diskutabelt.
Forfatterens nationalitet har intet med personens nationalitet at gøre.
Personen er personen.
Hamlet er ikke brite. Han er dansker.
Så ja, den her person blev født i Amerika.
Nå, men...
Mathilda.
Snaps? Snaps?
Fem snaps, tak.
Hvis jeg havde en kone...
... ville hun så være en squaw?
Ja!
Han har gættet det.
Du har tre spørgsmål til.
Er min fostbroder Old Shatterhand?
Ja!
Skrev Karl May om mig?
Ja!
Så hvem er du?
"Winnetou," apachernes høvding.
Ja!
Hvor var det godt!
Lad os tømme glassene!
Skål.
Giv agt!
Hej, kære venner.
Sæt jer ned.
Jeg er der om et øjeblik. Jeg siger lige farvel til mine fem nye venner.
Det haster ikke, Frau von Hammersmark.
Vi sidder herovre og venter så længe.
Eric, skat. Det er de venner, jeg har ventet på.
Giv dem lige, hvad de har lyst til.
Frau von Hammersmark, Deres ønske er min lov.
Mine herrer...
... drinks er vist på Fräuleins regning.
- Hvad vil I have? - Whisky.
To whisky.
- Tre whisky. - Tre whisky, så gerne.
En fortsat skøn aften.
- I lige måde. - Tak skal I have.
Deres kort!
Nå ja.
Lad mig se.
Djengis Khan! Det havde jeg aldrig gættet.
Jo, selvfølgelig.
Hej, skat.
Dav.
Hvor er det godt at se dig.
Skulle her ikke have været flere franskmænd end tyskere?
Jo, under normale omstændigheder.
Sergentens kone har lige født.
Så hans overordnede gav ham og hans kammerater fri, så de kunne fejre det.
Vi må hellere gå.
Nej.
Vi må hellere blive her.
I hvert fald til én drink.
Jeg har ventet på jer på et værtshus.
Det vil virke underligt, hvis vi gik, før vi havde fået en drink.
Hun har ret. Bevar roen og drik jeres whisky.
Mathilda...
... kom og spil med. Tag Frau Hammersmarks plads.
Det vil hun meget gerne.
Jeg skal nok oversætte... og beskytte hende.
Vær ikke bange.
Hvis nogen af de bæster bliver uforskammede, giver jeg dem en røvfuld.
Se bare.
Riv hans næse af.
Lad være!
Snaps, snaps. Tag jeres snaps, kammerater.
Før vi fortsætter...
... skal der skåles.
Skål for vor ven Wilhelm.
Og hans lille søn...
... Maximilian.
Skål for Max!
Der er ny udvikling i sagen.
Man har skiftet biograf.
Hvorfor?
Ingen ved hvorfor. Men det bør ikke være noget problem.
Den nye biograf er væsentlig mindre end Ritz.
Så uanset hvad, vil jeres sprængstoffer være dobbelt så effektive.
Min anden nyhed...
... er overvældende.
Forsøg at lade som ingenting.
Føreren...
... jeg vil lige høre...
... vil De skrive en autograf til min søn på hans fødselsdag?
Naturligvis, Wilhelm.
Den nydelige stabssergent er blevet far i dag.
Tillykke.
Tak.
Har afkommet så fået et navn?
Det kan De tro. Han skal hedde Maximilian.
Maximilian, det er et godt navn.
Tak, hr. løjtnant.
For lille Maximilian er kun det bedste godt nok.
Max kender Dem ikke endnu, men...
... det kommer han til. Jeg viser ham alle Deres film.
Fint.
Han vokser op med Deres film...
... og med den her serviet...